\def\GilbertNepolapitelnyKreativniGnius{
\begin{frame}{Nepolapitelný kreativní génius.}
  \begin{columns}
    \column{0.4\textwidth}
      \includegraphics[width=\textwidth]{figs/elizabeth-gilbert-creative-genius.jpg}
      \\
      %Velmi sledovaný TED 22M,
      \cituj{Gilbert2009}
    \column{0.6\textwidth}
      \begin{itemize}
        \item Staří Řekové a Římané externalizovali kreativitu, připisovali ji božským duchům.
        %a nabízeli tak zdravější a více spolupracující pohled.
        \item Kreativita není výhradní doménou „genia“; je to sdílená lidská zkušenost, často tajemná a ne vždy čistě vnitřní.
        \item Přehodnocení kreativity jako partnerství s nepolapitelným může zmírnit tlak na umělce {\bf ?vědce?}.
        %, podpořit jejich duševní pohodu a dlouhodobou produktivitu.
      \end{itemize}
  \end{columns}
  \vzkaz{\ChatGPT Vědecká genialita není ryze osobní, ale spíše návštěva, na kterou je třeba být připraven.
  %Nejde o to být neustále skvělý, ale o to vytrvat v práci, i když inspirace zrovna nepřichází.
  }\\
  \vzkaz{\ChatGPT Jak vědci zvládají tlak na neustálou originalitu a jak se vyrovnávají s obdobím stagnace či neúspěchu?}
\end{frame}
}


\def\HwylOkamzikVedeckeVasne{
\slide{Hwyl: Okamžik vědecké vášně}{
\begin{block}{Co je Hwyl}
\textit{Hwyl} je pojem pocházející z velštiny.
V náboženském \textbf{(Boží vnuknutí)} a později uměleckém kontextu označovalo vnitřní vzepětí, extatický proud, něco mezi zápalem a nadšením, které strhne řečníka nebo hudebníka.
%Označuje stav extatického soustředění, kdy mysl plane, vše do sebe zapadá a svět okolo přestává existovat.
\end{block}
\begin{itemize}
\item \textbf{Intenzivní proud myšlenek:} Kompletní ponoření do vědecké práce.
\item \textbf{Zápal a radost z poznání:} Stav, kdy se z vědce stává objevitel.
\item \textbf{Efemérnost:} Nelze jej vyvolat na povel, ale když přijde, je to dar.
\item \textbf{Paralely:} \textit{flow} (psychologie), \textit{Aha-Erlebnis} (něm.), \textit{satori} (Jap.), osvícení.
\end{itemize}
\vspace{1em}
\centering
\textit{Není to výkon. Je to chvíle, kdy jsi naživu v poznání.}
}
\note{
Efemérnost vědecké inspirace: „Ten okamžik, kdy něco docvakne, kdy zahlédneme souvislost nebo nový nápad – bývá nádherný, ale často krátký. Nedá se vyvolat silou vůle, nedá se zaručit, a stejně rychle jako přišel, může zmizet. To je efemérní kvalita vědeckého nadšení – jako záblesk, světluška, muška zlatá...“
Slovo Hwyl pochází z velštiny – v náboženském a později uměleckém kontextu označovalo vnitřní vzepětí, extatický proud, něco mezi zápalem a nadšením, které strhne řečníka nebo hudebníka. Ve vědě je to tentýž oheň, jen jinak formulovaný.
}
}


\def\Aha{
\slide{Jazykové okénko: \textit{Aha!}}{
\begin{block}{Pochopení má společný zvuk}
\textbf{Aha!} – náhlé porozumění, kdy vše do sebe zapadne.
Vyskytuje se téměř ve všech jazycích, často beze změny.
\\
A pozor – \textit{„Aha!“ má i svůj neuronální podpis.}
Mozek při něm vykazuje specifickou aktivitu – záblesk porozumění lze zachytit pomocí EEG.
\end{block}
\begin{itemize}
\item \textbf{Čeština, angličtina, němčina:} \textit{Aha!}
\item \textbf{Německy také:} \textit{Ach so!} („Aha, tak takhle je to.“)
\item \textbf{Španělsky:} \textit{¡Ajá!}
\item \textbf{Japonsky:} \textit{(Naruhodo)} – „Rozumím.“
\item \textbf{Ruština:} \textit{Aga!)}
\item \textbf{Hebrejsky:} \textit{(Ah!)}, \textit{(Hevantí)} – „Pochopil jsem.“
\end{itemize}
\vspace{1.5em}
\centering
\textit{Pochopení zní ve světě podobně.
Možná je to univerzální citoslovce duše.}
}
}

\def\SignalyDuse{
\slide{Okénko do duše: Jazyk emocí}{
\begin{block}{Zvuky, které známe, i když je nás nikdo neučil}
%Nejsou to věty. Nejsou to definice.
%Jsou to zvuky, které říkáme, když myslíme, cítíme, bolí to nebo nás něco napadne.
%\\
Tato citoslovce jsou většinou neučena, ale vyrůstají z těla – z dechu, z vokálů,
z toho, co náš hlas přirozeně dělá v emocích.
Jsou víc než slova – jsou to \textbf{signály duše}.
\end{block}
\vspace{1em}
\begin{itemize}
\item \textbf{Aha!} – náhlé porozumění, poznání („teď to chápu“)
\item \textbf{Oh! / Ah!} – údiv, krása, bolest, radost (záleží na intonaci)
\item \textbf{Hmm…} – přemýšlení, zvažování, pochybování („nevím, zajímavé“)
\item \textbf{Hmm-hmm!} – přitakání, schválení bez slov
\item \textbf{Mmm!} – potěšení, slast, duševní souhlas („to je ono“)
\item \textbf{Mama} – univerzální volání bezpečí a počátku
\item \textbf{Ow! / Au! / Aua!} – bolest, zranění (napříč jazyky podobné)
\item \textbf{Shhh…} – klid, utišení, ztišení
\item \textbf{Ohhh…} – úleva, pochopení, procitnutí
\end{itemize}
\note{
%\vspace{1.5em}
\centering
\textit{Možná nemluvíme stejnou řečí.
Ale naše duše vydávají podobné zvuky.}}
}
}


\def\AdamsbergBublinky{
\begin{frame}{\textbf{„Bublinky“ myšlení – Adamsbergův přístup jako metafora vědecké intuice}}
    \begin{itemize}
        \item \textbf{„Nejasné, prchavé myšlenky, které se postupně spojují do jasného obrazu.“}
        \item Komisař Adamsberg (Fred Vargas) řeší případy pomocí intuice, ne lineární logiky.
        \item Myšlenky se vynořují jako \textit{bublinky} – nejprve neuchopitelné, pak náhle propojené.
        \item Tento přístup kontrastuje s tradičně systematickým uvažováním.
        \item \textbf{Podobně i vědec často hledá cestu skrze mlhu nápadů a domněnek.}
        \item Není to chaos, ale jiná forma myšlenkové práce – \textit{„nechat bublinky vyplavat“}.
    \end{itemize}
    \vspace{0.25cm}
    \begin{center}
        \textbf{„Detektivní práce a badatelská práce jsou prakticky totéž.“}\\
        prof. L. Hlavatý: \textit{„Téma je však nutné obrábět a soustružit“}
        \end{center}
\end{frame}
}
